Viranomaiset ovat luvanneet muutoksia.
Paine uudistuksiin saa tukea.
Kapitalismin ja kommunismin ero on niin suuri -
- että vain betoni ja piikkilanka...
Haluamme muodostaa yhteiskunnan toisella tavalla.
Itä-Saksan kaduilla -
- ihmiset vaativat demokraattisia uudistuksia...
Turvallisuuspoliisi raahasi ihmisiä väkijoukosta -
- löi heitä päähän ja heitti heitä kuorma-autoihin.
Synnyin 1971. Olin 18 vuonna 1989, kun Berliinin muuri murtui.
Kuuntelin radiosta, kun kommunismi kaatui.
Opiskeluaikoina matkustin Romaniaan, Unkariin ja Venäjälle.
Näin romahduksen seuraukset.
Näin epäonnistuneen taloudellisen ja sosiaalisen järjestelmän.
Poliittisen järjestelmän, joka lupasi vapautuksen -
- mutta toi pelkkää kurjuutta ja poliittista taantumusta.
Kun kommunistinen korttitalo kaatui -
- kapitalistien argumentti vahvistui.
Mutta se meni liian pitkälle.
Usko säännöstelemättömiin markkinoihin oli loputon.
Lisäksi yksityisomistusta alettiin ihannoida.
Sen seurauksena epätasa-arvo oli nousussa -
- samoin nationalismi ja ulkomaalaisvastaisuus -
- kuten ennen ensimmäistä maailmansotaa.
2000-luku pelottaa minua, sillä historia viittaa siihen -
- että meillä on riski palata kapitalistiseen järjestelmään -
- joka on kuin 1800-ja 1900-lukujen epätasa-arvoisesta maailmasta.
PÄÄOMA 2000-LUVULLA
Pääoma: Ihmisen tai organisaation rahallinen tai vastaava varallisuus
1700-luvun Euroopassa -
- pääoma keskittyi pienelle joukolle.
Aristokratia edusti yhtä prosenttia väestöstä.
Raha rajoitti sosiaalista liikkuvuutta.
Kova työ ja koulutus eivät auttaneet ylöspäin kiipeämisessä.
Usein kirjallisuudessa, elokuvissa ja populäärikulttuurissa -
- voi seurata pääoman merkitystä kautta historian.
Se on paljon synkempi tarina -
- kuin idyllinen marssi kohti kehitystä ja valoa.
1700-luvulla köyhien elämä oli kurjaa.
Jos kävi tuuri, oli ehkä palvelija.
Kaikki muut olivat kädestä suuhun eläviä työläisiä, kiertolaisia -
- joita maanomistajat kohtelivat mielensä mukaan.
Etuja, terveydenhoitoa, koulutusta ja mitään muuta ei tietenkään ollut.
Köyhyys oli kuolemanrangaistus.
Keskimääräinen elinajanodote 1700-luvulla oli 17 vuotta.
Pääoma oli tuolloin rahaa, lainoja ja maanomistusta.
Linnoituksessa istuva mies keräsi veroja omilta maatyöläisiltään.
Tiedämme erilaisista elokuvista, miltä se näytti.
Minulla on tuskin varaa parfyymiin.
Onko Roulet maksanut vuokransa?
- Roulet kuoli viime viikolla. - Maksamatta vuokraansa.
- Mihin hän kuoli? - Nälkään.
Nälkä on maalaisille nautintoa.
Gabelle, tehän olette humanitääri. Pidätte ihmisiä yhtä arvokkaina.
Se on kovin naiivia.
Perintö oli rikkaille pakkomielle. Vanhin poika peri pääoman.
Hän sai kaiken: rahat, talon, maat.
Se teki hänestä erittäin vaikutusvaltaisen vain syntymällä.
Näillä ensimmäisillä pojilla oli myös suuri poliittinen valta.
Moni heistä oli kansanedustajia, eliittiä.
Sen seurauksena he halusivat suojella tulojaan ja maailmaansa.
Heille ei tullut mieleenkään, että köyhät ansaitsivat -
- vaurauden uudelleenjaon. He vastustivat vahvasti verotusta.
Näin aristokratia toimi paitsi Britanniassa, kaikkialla Euroopassa.
Tavoite oli säilyttää aristokraattien valta.
Thomas Pikettyn esimerkit Austenista ja Balzacista ovat kuvaavia.
Jane Austenin kirjat pyörivät rahan ympärillä.
Rahaa ei ole ansaittu työnteolla -
- vaan se on peritty maana.
Ylpeyden ja ennakkoluulon herra Darcylla on valtavat maat.
Hänen ei tarvitse edes olla paikalla. Maa tuo hänelle rahaa.
Kiitos, että tulitte.
- Hän näyttää onnettomalta. - Mutta hän ei tosiaan ole köyhä.
Hän saa 10000 vuodessa ja omistaa puolet Derbyshiresta.
Onnettoman puolikkaanko?
Austen loi fantasian, jossa nokkeluudella sai osan vauraudesta.
Mutta todellisuudessa Darcy ei olisi ikinä ottanut Lizzie Bennetiä -
- jolla ei ollut penniäkään rahaa.
Hän naisi perijättären, mahdollisesti jopa serkun -
- luodakseen vielä suuremman varallisuuden.
Raha nai rahaa. Rakkaus ei liittynyt siihen mitenkään.
Nyt on nähtävissä lähes paluu 1700-luvulle.
Britanniassa peritty varallisuus on taas kaikki kaikessa.
Nykyään yksi prosentti väestöstä omistaa 70 prosenttia maasta.
Meillä on aina ollut eliitti, joka luo etuoikeutensa uudestaan -
- ja monopolisoi talous-, sosiaali-ja kulttuuripääomaa.
Eliitti pysyy vallassa ja siirtää etuoikeudet seuraavalle polvelle -
- myös muokkaamalla ajattelutapaamme.
Ekonomistit sanovat, että köyhyys on erinomainen motivaattori -
- kehitykselle ja keksinnöille.
Ajatellaan, että kilpailu saa ihmiset yrittämään kovemmin.
Ongelma on se, että äärimmäinen epätasa-arvo -
- lisää taloudellista, sosiaalista ja poliittista stressiä.
Jos eliitti suojelee rivejään niin lujasti -
- ettei kukaan muu pääse nousemaan, seurauksena on täysi vallankumous.
Elämä 1700-luvulla ei ollut staattista.
Uudet poliittiset suunnat vaativat samoja oikeuksia kaikille -
- ja perittyjen etujen lopettamista.
Ranskan vallankumouksen motto oli vapaus, veljeys ja tasa-arvo.
Luvassa oli veljeys. Kaikkien tuli olla vapaita.
Mutta pienessä ajassa pankkiirien hallitus -
- alkoi luoda jälleen eliittiä.
Ennen taistelimme vapaudesta Nykyään taistelemme leivästä
Tasa-arvossa on se hassu puoli Että kuolema tuo sen kaikille
Ottakaa paikkanne, ottakaa riski Vive la France, vive la France
Ranskan vallankumous perustui osittain tekopyhyyteen.
Visio tasa-arvosta oli parhaimmillaan optimistinen ja hieman naiivi -
- ja pahimmillaan hieman kyyninen.
Uskottelimme, että tasa-arvo tapahtuisi -
- itsestään ja spontaanisti, vähän kuin sadussa.
Todellisuudessa se vaatii poliittisia instituutioita -
- koulutusta, terveydenhoitoa, joukkoliikennettä -
- ja verotusta, joka tähtää suurituloisiin.
Mutta näitä ei ollut Ranskan vallankumouksen aikaan.
1700-luvun lopun ja 1800-luvun alun teollisuusvallankumouksessa -
- käsin tehty työ vaihtui koneelliseksi.
Koneet alkoivat tehdä villaa, puuvillaa ja erilaisia hyödykkeitä.
Ne tekevät tuotteita nopeammin ja yhtenäistävät ne.
Se lisää tuottoa.
Pääoma ei ole enää jotain kiinteää, maata -
- tai edes kyky lainata rahaa muille.
Ihmiset tajusivat vihdoin pystyvänsä laajentamaan tehdastaan -
- myymällä tavaraa, pitämällä tuotot -
- ja sijoittamalla ne tehtaan laajentamiseen.
Sitä moderni kapitalismi antaa meidän tehdä.
Pääomasta tulee jotain, jota voi jatkuvasti laajentaa.
Mutta palkkojen ja tuottavuuden välinen kuilu oli suuri -
- ja feodaaliset työvoimaperinteet olivat pitkään kuvioissa.
Britanniassa oli laitonta sanoutua irti työpaikasta ilman lupaa.
Sitä käytettiin aktiivisesti 1800-luvun puolivälissä -
- kapitalismin huipulla Englannissa, maailman edistyneimmässä maassa -
- jossa työläisiä pantiin vankilaan ja hakattiin -
- koska lakkoilu oli laitonta.
Heräsi ajatus paeta vanhasta maailmasta -
- ja perustaa uusi, tasa-arvoisempi yhteiskunta.
Kun uusi maailma eli Uusi-Seelanti, Australia ja Kanada perustettiin -
- perustajat olivat pakolaisia, jotka pakenivat Euroopasta -
- aikana, jolloin kapitalismi oli todella saamassa jalansijaa.
Siksi monet näistä ihmisistä halusivat päästä pois maasta.
He halusivat tasa-arvoisemman yhteiskunnan.
Luokkayhteiskunnasta haluttiin pois -
- mutta se tehtiin vapaamuotoisesti. Se ei ollut poliittinen liike.
Varakkaat alkoivat hallita heti alusta asti.
Valkoiselle miehelle 1800-luvulla -
- Australia ja USA olivat parhaat paikat mennä.
Maata riitti.
Ainoa ongelma oli työvoiman mobilisointi.
Perheellinen pienviljelijä pystyi mobilisoimaan vain omat lapsensa.
Mutta orjien omistaja saattoi mennä New Orleansiin, ottaa lainan -
- ostaa sillä orjia New Orleansin orjamarkkinoilta -
- ja viedä heidät Alabamaan ja alkaa raivata maata ja viljellä puuvillaa.
Voitoilla pystyi ostamaan lisää orjia ja lisää maata.
Orjatalous oli näin myös osa omaisuuden kertymisen kierrettä.
Mutta orjien omistajilla ei ollut pelkästään työvoimaa.
Heillä oli myös pääsy pääomaan -
- koska orjat toimivat takuina.
Jos harkitsee lainan antamista jollekulle -
- ja hän voi antaa takuiksi joko orjia tai maata -
- orjat olivat parempia, koska heitä oli helpompi siirtää ja myydä.
1800-luku oli sitä aikaa -
- jolloin työnjako, epätasa-arvo ja valtasuhteet määriteltiin.
Ensin orjien avulla ja sitten väkivaltaisen kolonialismin.
On vaikea sanoa, mikä osa Euroopan maiden nykyisistä rikkauksista -
- on peräisin siirtomaa-ajalta -
- mutta teollisuusvallankumoukseen mennessä saavutettu etu -
- oli selvästi yhteydessä sotaherruuteen.
Vuosien 1870 ja 1914 välissä -
- Iso-Britannia ja Ranska, kaksi suurta siirtomaavaltaa -
- omistivat niin suuren osan muusta maailmasta -
- ja saivat siksi niin paljon voittoa, korkoja, osinkoja ja vuokria -
- että niillä oli varaa jatkaa sijoittamista muissa maissa.
Muu maailma oli niiden palveluksessa.
Tuotantoa ei kannata lisätä, jos kukaan ei osta tuotteita -
- joten muoti vauhditti teollisuusvallankumousta.
1800-luvulla muoti ylsi jo työväenluokkiinkin.
Jopa työläisnaiset yrittivät pysyä muodin mukana.
"Et voi laittaa tuota. Se on viime kaudelta."
Se oli 1500-ja 1600-luvuilla käsittämätöntä.
Silloin ajateltiin, että se toimii yhä.
Nopeimmin kasvanut teollisuudenala 1800-luvulla oli joulu.
1700-ja 1600-luvuilla joulua ei vietetty kovin kummoisesti.
Silloin juotiin ystävien ja suvun kesken -
- mutta lahjoja annettiin korkeintaan uutenavuotena.
1850-luvulle mennessä meillä oli joulukarkit, -kortit ja joulukuusi.
Ihmiset menivät vararikkoon saadakseen joulun -
- ja valmistajat tarttuivat siihen keinona saada paljon rahaa.
Uudet teknologiat, rautatie, sähke, massatuotanto, suuryritykset -
- innovaatiot ja perinteinen tuotanto lisäsivät epätasa-arvoa.
Se oli valtavien konfliktien aikaa.
Silloin käytiin avointa sotaa Coloradon kaivoksissa -
- lakkoilijoiden ja kapitalistien palkkaamien miliisien välillä.
Yhdysvaltain armeijaa käytettiin lakkojen lopettamiseen.
Samoin nykyään on meneillään talouden siirto...
...kaupan ja teknologian osalta -
- joilla on samat mahdollisuudet luoda monopoleja.
Se on jälleen luomassa pientä, erittäin varakasta luokkaa.
- 43 miljoonaa. - 75 miljoonaa.
107 miljoonaa. Myyty.
Vuoden 1914 tienoilla Pariisin kaltaisessa kaupungissa -
- yksi prosentti väestöstä omisti 70 prosenttia varallisuudesta.
Kaksi kolmannesta väestöstä kuoli ilman mitään varallisuutta.
Nationalismi ja kilpailu Euroopan maiden välillä ovat nousussa.
Se johtuu osittain vahvoista sosiaalisista jännitteistä -
- jotka johtuvat pysähtyneestä elintasosta ja epätasa-arvosta.
Kilpailu maiden välillä, nationalismi -
- on usein eliitin keino saada kansa unohtamaan luokkakonfliktit -
- ja keskittymään sen sijaan kansalliseen identiteettiin.
Kaikki se johti ensimmäisen maailmansodan puhkeamiseen -
- kesällä 1914.
Berliinissä saksalaiset tietävät, että kunnian hetki on käsillä.
Euroopassa oli käynnissä kulttuurinen militarismi.
Maat kilpailivat keskenään sekä alueista että kauppareiteistä.
Sotaherra kiertää väsymättä joukkojaan.
Brittiläisellä imperiumilla oli neljännes maailman väestöstä.
Muut maat halusivat osansa kakusta, etenkin Saksa.
Moni uusista kapitalisteista ajatteli yhä feodaalisesti.
Etenkin Saksassa oli junkereita, suuria teollisuusmiehiä -
- joiden mielestä mikään ei voita kunnon tappelua.
Britit ja liittoutuneet uskoivat Saksan valloituksen -
- olevan ohi muutamassa kuukaudessa.
Mutta se jatkuikin vuosia ja tuhosi molempien väestön.
Ensimmäinen maailmansota oli taistelu pääomasta.
Sitä seurasi valtava taloudellinen romahdus.
Siitä syntyi uusi ajatus, lähinnä hallituksen vararikon takia -
- että verot voivatkin olla hyvä asia -
- ja että ainoa tapa saada rahaa on verottaa aristokratiaa.
Työväenluokalla ja keskiluokalla ei ollut enää mitään verotettavaa.
Siinä oli nähtävissä aristokratian vallan lopun alku.
1920-luvulla nähtiin myös naisten ja työväenluokan vallan kasvu.
Molemmat sanoivat hallitukselle:
"Me taistelimme ja uhrauduimme. Antakaa jotain takaisin."
Yhtäkkiä koko ajatus siitä, että työväenluokka ja naiset -
- joutuvat sietämään yhteiskunnan oloja, kumottiin täysin.
Seuratkaa väkijoukkoja ihmeiden kaupunkiin, intohimon kaupunkiin.
Seuratkaa väkijoukkoja ja hankkikaa rahaa. Tienatkaa kunnolla.
20-luku oli ehkä järjetöntä yltäkylläisyyttä.
Osakkeet lähtivät nousuun, mutta niihin sijoitettiin silti -
- koska Wall Streetin taikaan uskotaan aina.
Meillä on tässä maassa myytti -
- että Wall Streetin etu on kansan etu, mutta se ei ole totta.
Moni pankki myi tuotteita, jotka ne tiesivät huonoiksi.
Hämärät pankkiirit tekivät hämäriä kauppoja.
Säädöksiä ei juuri ollut. Pääoma oli vapaata.
1920-luvun kupla oli kuin monet muutkin kuplat. Se oli euforiaa.
Osakkeet nousivat, ja niillä sai lainaa, jolla ostettiin osakkeita.
Kurssit nousivat entisestään, ja kaikki olivat innoissaan.
Samaan aikaan työmarkkinoilla oli menossa valtava murros.
Moni rikastui, mutta moni oli myös pohjalla. Välissä ei niinkään.
Kuilua yritettiin kursia umpeen luotolla.
Luottokierre syötti kuplaa -
- joka puhkesi, kuten kuplat aina.
Sillä kertaa moni pankkiiri joutui vankilaan -
- ja säädöksissä tehtiin muutoksia.
Etenkin Glass-Steagallin laki, joka vahvisti pankkijärjestelmää -
- kunnes se kumottiin vuonna 1999.
Talouskriisin jälkeen moni maa päätyi kauppasotaan.
Tariffit johtivat lumipalloefektiin, joka lisäsi kärsimystä kaikkialla.
Se edesauttoi suuren laman syntymistä.
Jos luette John Steinbeckin Vihan hedelmät -
- ymmärrätte, minkä shokin talouden täydellinen romahdus aiheutti.
Minun käskettiin ajaa teidät pois.
Omalta maaltaniko?
Ei se minun vikani ole.
Kenen sitten?
Maan omistaa Shawneen maa-ja karjayritys.
- Kuka se on? - Ei kukaan. Se on yritys.
Kai siellä joku johtaja on, joka tietää, mitä haulikolla tehdään?
Hän on pelkkä johtaja, joka tottelee itärannikon käskyjä.
- Kenet me sitten ammumme? - En osaa sanoa.
Jos osaisin, kertoisin. En edes tiedä, ketä syyttää.
Minua ei kukaan aja pois omalta maaltani!
Isoisäni vei tämän maan 70 vuotta sitten.
Isäni syntyi täällä. Me kaikki synnyimme täällä. Osa kuolikin.
Pankit kaatuivat yksi kerrallaan. Kaikki menettivät säästönsä.
Sen vuoksi kysyntä muualla laski -
- mikä johti konkursseihin ja työttömyyteen.
TYÖTÖN MIKÄ TAHANSA TYÖ KELPAA
1930-luvun suuri kriisi aiheutti niin suuren trauman -
- että kansa ja poliitikot -
- syyttivät siitä kapitalismia.
Yhdysvaltain kärsimys oli kasvanut absoluuttiseksi köyhyydeksi.
Sen seurauksena oltiin valmiita rankkoihin poliittisiin ratkaisuihin.
Tämä maa vaatii tekoja nyt heti.
Hintojen säätely, suuret muutokset työvoimakustannuksissa -
- ja kaikki Rooseveltin toimet olivat amerikkalaisille aivan uutta.
Se johti valtavaan infrastruktuurin rakentamiseen ja uudelleenjakoon.
Kommunistisen vaihtoehdon olemassaolo säikytti kapitalisteja -
- ajattelemaan, että jos edes osaan tasa-arvokysymyksistä ei puututa -
- he häviävät idealismisodan.
Roosevelt lainasi osan New Dealin ideoista -
- kuten valtion vahvan osallistumisen talouteen ja säädökset.
Ymmärrettiin, että jos valtio ei yritä lisätä työpaikkoja -
- ja estää ihmisiä kuolemasta nälkään, vakautta ei ole.
Wall Streetin romahdus loi köyhyyttä USA:ssa ja Britanniassa -
- mutta sen vaikutus Saksassa oli valtava, sillä Saksa oli jo köyhä.
Se joutui maksamaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen korvauksia.
Se aiheutti Weimarin tasavallassa valtavan inflaation.
Pahimmillaan tynnyrillinenkään seteleitä ei riittänyt leipään.
Sen voi liittää suoraan fasismin nousuun ja köyhyyteen Euroopassa.
On ymmärrettävän houkuttelevaa, kun Adolf Hitler tulee ja sanoo:
"Teen Saksasta jälleen suuren ja mahtavan."
Oikeasti hän sanoo, että Saksa on köyhä Ison-Britannian -
- Amerikan ja Euroopan takia.
Nämä poljetut ihmiset ovat avoimia fasismille -
- rasismille, eksklusionismille ja muiden maiden valloittamiselle.
Ei enää luokkajakoja!
Meistä tulee yksi kansa!
Ja te, nuoreni, olette tämä kansa.
Yksi monista amerikkalaisista lentokonetehtaista.
Yksi pommikone ja tuhansia matkalla.
Kuoleman enkeli.
Lamasta päästiin muuttamalla talous toiseksi maailmansodaksi.
Sen laajuus oli jotain ennennäkemätöntä.
Kaikkien maiden hallitukset ottivat tuotannon haltuunsa.
Se oli teollisuussota, joten tuotanto oli se, jonka ehdoilla -
- sota voitettaisiin tai hävittäisiin.
Työväenliike sai paljon poliittista valtaa.
Jos tuotti jotain sotaa varten, täytyi tunnustaa ammattiliitto.
Kaiken sen maksaminen vaati verojen korottamista.
Tämä aikakausi oli feodalismin loppu.
Sillä saatiin vihdoin aristokratian vaikutus pois teollisuusmaista.
Sotia itsessään käytetään tuhoamaan pääomaa.
Ensin tuhotaan kokonaiset kaupungit pommituksilla.
Mutta siinä menee kuitenkin vain kolmannes pääomasta.
Mistä loput kaksi kolmannesta tulevat?
Kolmannes tulee inflaatiosta, joka tuhoaa julkisen velan -
- joka annettiin kansalaisille sodan rahoittamiseksi.
Toinen kolmannes koostuu uusista säännöistä -
- kuten vuokrasäännöstely, kansallistaminen ja säädökset.
Mutta pääoman romahdus ei ole välttämättä huono asia -
- sillä yhteiskunnan valtasuhteet ovat muuttuneet.
Kaikki ovat kuoleman edessä samanarvoiset.
Sodat, kuolema ja epätoivo -
- ovat hetkiä, jolloin tajuamme, että olemme kaikki ihmisiä.
Tämä uusi poliittinen konteksti johti lopulta -
- valistukseen ja tasa-arvoon, joka julistettiin 1700-luvulla.
Sosiaalinen ilmapiiri oli aivan erilainen 2. maailmansodan jälkeen.
Asennemuutos oli suurempi kuin koskaan.
On kyllä erilaista kuin ennen.
Saamme sairaus-ja työttömyyskorvausta, eläkettä -
- työtapaturmakorvausta, leskeneläkettä, äitiysrahaa...
Luotiin sosiaalietuusjärjestelmä. Tuli sairaus-ja lomakorvaukset.
Britanniassa luotiin ilmainen terveydenhuolto koko elämän ajaksi.
Teollisuus kansallistettiin -
- ja perintöjä ja omaisuutta alettiin verottaa.
Ihan hyvin se toimii.
Televisio viihdelupauksineen on osa rauhansopimusta.
Siinä yhdistyvät yksityinen kiihoke ja julkinen palvelu.
Myös 50-luvun Amerikassa rajoitettiin pääomaa.
Vuokria säännösteltiin ja maanomistajia rajoitettiin.
Pääoma ei saanut riehua vapaasti ja lisääntyä. Se piti kesyttää.
Tämä on täysveristen maa.
Ajateltiin, että pääoman täytyy auttaa ihmisiä.
Ajatus siitä, että rikkaiden vapaa pääoma on kansan etu -
- kyseenalaistettiin koko maailmassa.
50-luvulla ajateltiin, että kaikki voivat saada varallisuutta.
Heti 2. maailmansodan jälkeen syntyneillä oli elämä -
- jota edeltävät sukupolvet eivät pystyneet edes kuvittelemaan.
Ensimmäistä kertaa kova työ ja opinnot saattoivat auttaa huipulle.
Päivää, rouva Thatcher. Käykää istumaan.
Isäni lopetti koulun 12-tai 13-vuotiaana.
Hänellä ei ollut mahdollisuuksia jatko-opintoihin kuten meillä.
Vanhemmat yrittävät aina -
- antaa lapsilleen mahdollisuuksia, joita heillä ei ollut.
Haluaisitteko naispääministerin?
Riippuu siitä, kuka se on.
En usko, että minun elinaikanani nähdään naispääministeriä.
Thatcher edustaa uskomatonta sosiaalista liikkuvuutta.
Hän oli tavallisen kauppiaan tytär pohjoisesta. Hän kävi Oxfordia.
Hänestä tuli ensimmäinen naispääministeri sekä rikas.
Sosiaalinen liikkuvuus oli uudessa yhteiskunnassa mahdollista.
Keskiluokka ja alempi keskiluokka säntäsivät valta-asemiin.
Jos katsotaan epätasa-arvon kehitystä 1900-luvulla -
- huomattavin muutos on vahvassa keskiluokassa.
Vuoteen 1914 asti keskiluokkaa ei ollut olemassa.
Se oli lähes yhtä köyhä kuin köyhimmät.
Sotaa seuraavat 30 vuotta, joiden aikana talous lähti nousuun -
- olivat ostovoiman lisääntymisen aikaa -
- etenkin pienituloisten ja keskiluokan osalta.
He pystyivät lisäämään kulutusta ja parantamaan elintasoaan -
- sekä säästämään omaan taloon ja lisäämään pääomaa.
Keittiö tulee tähän, jotta näemme lasten leikkivän pihalla.
Lasten? Montako haluat? Toivottavasti enintään kuusi.
He eivät ole hyvin rikkaita eivätkä täysin köyhiä -
- mutta heillä on silti kansallista pääomaa.
Viime vuosikymmeninä keskiluokan varallisuus on laskenut -
- voimakkaasti USA:ssa ja vähemmän voimakkaasti Euroopassa.
Olemme selvästi lähteneet eri suuntaan -
- mikä voi olla huolestuttavaa, jos ajatellaan 2000-lukua.
Yksi suurimmista haasteista on keskiluokan kutistuminen -
- ja riski sen muuttumisesta köyhäksi keskiluokaksi kuten ennen.
Toista maailmansotaa seuranneet vuosikymmenet olivat merkittäviä.
Sotaponnistuksista syntyi suuri sosiaalinen konsensus.
Meillä oli solidaarisuutta -
- mutta se perustui kerrostuneiseen yhteiskuntaan.
Muitakin epätasa-arvon muotoja oli olemassa.
Se alkoi muuttua 60-luvulla kansalaisoikeusliikkeen myötä -
- ja muiden sitä seuranneiden sosiaalisten liikkeiden myötä.
MARSSIMME SELMAN KANSSA!
Mustat eivät edelleenkään ole vapaita.
Minusta on poliittisesti tärkeää, että keskiluokka on laaja.
Modernisaatioteorian mukaan kun tulot nousevat, syntyy keskiluokka.
Se on paremmin koulutettu ja haluaa siksi osallistua enemmän.
Sitten kaikki purkautui 70-luvulla.
Katsotte NBC:n iltauutisia keskiviikkona 17. lokakuuta.
Iltaa. Lähi-idän sota vaikuttaa nyt koko maailmaan.
Öljyntuottajamaat tekivät öljystä poliittisen aseen.
Kuwaitissa ilmoitettiin, että öljyn hinta nousee.
Siitä äänestettiin yöllä. Se kestää, kunnes Israel vetäytyy.
Öljykriisi iski kaikkiin teollisiin maihin. Öljyä käytettiin kaikkeen.
Bensattomat sunnuntait alkavat ensi kuussa.
Ulkomaisen öljyn hinta nousi 3:sta 12:een dollariin.
Öljyn hinnan nelinkertaistuminen -
- johti hintojen nousuun, mutta palkat eivät pysyneet perässä.
Liitot alkoivat vaatia korkeampia palkkoja hintojen nousun takia -
- jolloin firmat nostivat hintoja entisestään palkkojen takia.
Siitä syntyi hinta-ja palkkakierre -
- ja seurasi korkean inflaation ja matalan kasvun aikakausi.
Sitä sanotaan stagflaatioksi.
Globalisaatio oli alkamassa. Kehittyvät markkinat olivat tulossa.
Eurooppa oli taas jaloillaan, ja Saksa alkoi taas tuottaa.
Globaali kuva muuttui. USA:n pääoma ei hallinnut enää.
1970-luvulla nähtiin myös -
- hyvin eristäytynyt tapa ajatella tasetta.
Kuluja leikattiin. Työvoima nähtiin kuluina, ei voimavarana.
Työntekijöihin ei panostettu. Palkkoja ei nostettu.
Siitä alkoi syntyä iso X, jossa Wall Street kulki eri suuntaan.
Saksa ja Japani lähtivät toiselle tielle.
Työntekijät istuivat yritysten hallituksissa ja saivat osallistua.
Se toi suuren edun. Asiantuntijuuden hyödyntäminen -
- lisäsi tehokkuutta ja toi markkinaosuuden USA:n yrityksiltä.
Kun se alkoi, USA ei ollut varautunut.
Pienet autot tulivat meren yli muuttamaan maan ostotottumuksia.
Hieno auto. Mikä sen nimi on?
- Isuzu. - Terveydeksi.
Tietä halkovat, sydäntä tykyttävät, hyrräävät...
Cadillac, Subaru!
Reagan presidentiksi.
Japanin autontuotanto on lähes kaksinkertainen USA: han verrattuna.
Olimme ennen maailman suurin autojen valmistaja.
Se ei pidä enää paikkaansa.
Joka maa haluaa kertoa, miksi se on muita rikkaampi -
- tai miksi se on köyhtynyt.
Sitä tarinaa Reagan ja Thatcher kertoivat kansoilleen.
Kiitos paljon.
Voiko kukaan katsoa vähentynyttä valtaamme maailmassa ja sanoa:
"Otetaan toiset neljä vuotta tätä"?
Ei!
Jos olette menettäneet toivonne, me palautamme sen -
- ja otamme mukaan ristiretkelle, jolla teemme Amerikasta taas suuren.
USA:ssa koettiin, että Saksa oli saavuttamassa sen -
- samoin Japani. Nämä olivat maat, jotka hävisivät sodan.
Reagan ja jossain määrin Thatcher käyttivät sitä sanoakseen:
"Nämä maat saavuttavat meitä. Jonkin on muututtava. Minkä?"
"Tämä johtuu New Dealin hyvinvointivaltiomallista."
"Se on tehnyt meistä heikon."
"Meidän on palattava 1800-luvun myyttikapitalismiin" -
- "jotta saamme voimamme takaisin."
Sieltä tulee pääministerin Rover rouva Thatcher kyydissään.
Margaret Thatcher, ruokakauppiaan tytär -
- opiskeli etuoikeutettujen kanssa Oxfordin yliopistossa.
Meillä on työtä tehtävänä.
Lisätäksemme omaisuuden arvoa, jotta voimme lisätä investointeja -
- ja vapauttaa pääoman -
- työvoiman valta oli tukahdutettava.
TYÖVÄENPUOLUE EI TOIMI
Tässä on osa kahden viikon roskia, jotka ovat kaatopaikan ulkopuolella.
Se on ollut suljettuna kaksi viikkoa roskakuskien lakon takia.
Opettajien ammattiliitto vaatii palkkoja.
33000 oppilasta on poissa koulusta Lontoon Haringeyssa.
Perutut leikkaukset näkyvät tyhjinä vuoteina.
Täytyy muistaa, että lakot olivat silloin ongelmallisia.
Kansa ei pitänyt siitä, miten osa ammattiliitoista käyttäytyi.
Keitän kaiken, koska viemärityöntekijät ovat lakossa.
Vesi on saastunutta, ja siitä voi saada lavantaudin. Eikö voikin?
Työvoiman vallalle pääomaa vastaan oli tehtävä jotain -
- eikä se ole helppoa.
Hallitus on siirtänyt valtion rajoja taaksepäin ja siirtää yhä.
Miljoonat ovat jo ostaneet osakkeita -
- British Gasista, British Airwaysista ja maamme lentokentistä.
Lento 307 on peruttu toistaiseksi.
Vihamielisyys ammattiliittoja kohtaan alkoi 80-luvulla.
Se tiivistyi, kun Reagan irtisanoi lennonjohtajat.
Niille, jotka eivät tulleet aamulla töihin:
Jos ette tule töihin 48 tunnin sisällä, työsuhteenne puretaan.
Ei muuta.
Se oli ikään kuin vihreä valo koko teollisuudenalalle.
Presidentti Reagan on alkanut irtisanoa lakkoilijoita.
Hallitus sanoi olevansa valmis toimimaan ilman heitä.
Viisi ammattiliiton johtajaa on vangittu.
On tärkeää ymmärtää, että epätasa-arvo on lisääntynyt -
- koska niistä rahoista, joita taloudessa syntyy -
- työläiset saavat yhä pienemmän osan. Palkkojen osuus vähenee.
Tuottomarginaali eli se, minkä pääoman omistajat saavat -
- kasvaa.
Siinä on pohjimmillaan kyse vallasta.
Kiitos tästä tilaisuudesta, herra Cromwell.
Sallitte Teldar Paperin suurimman osakkaan puhua.
Amerikasta on tullut toisen luokan valta.
Vapaiden markkinoiden aikoina, kun maamme oli teollisuusmahti -
- osakkaita kohtaan oli vastuu.
Carnegiet ja Mellonit, imperiumin rakentajat, pitivät siitä huolen -
- koska kyseessä olivat heidän rahansa.
Tarkoitan sitä, että paremman sanan puutteessa ahneus -
- on hyväksi. Ahneus on oikein. Ahneus toimii.
Ahneus, sanokaa minun sanoneen -
- pelastaa paitsi Teldar Paperin, myös yrityksen nimeltä USA.
Kiitos paljon.
Kun Gordon Gekko piti "ahneus on hyvästä" -puheensa -
- sen oli tarkoitus olla protesti järjestelmää vastaan.
Mutta kulttuuri oli muuttunut niin paljon -
- että joillekin vastavalmistuneille, jotka hakivat töitä pankeista -
- siitä tuli lupa tavoitella rikkauksia.
Juppien aika alkoi.
Oli hienoa olla yrittäjä ja ratsastaa tällä aallonharjalla.
Korkean verotuksen ja varallisuuden jaon vaatiminen oli vanhanaikaista.
Pankkipalvelujen säädöksiä alettiin purkaa dramaattisesti.
Pankkiirien palkat nousivat -
- ja markkinavoimien vapautuminen teki kapitalisteista rikkaita.
Reaganin ja Thatcherin kauden suuret uudistukset -
- laskivat rikkaiden verotusta -
- ja siitä odotettiin valumaefektiä, jota ei kuitenkaan tullut.
Oli heti selvää, että tällainen politiikka lisää epätasa-arvoa.
Lupaus oli se, että piirakka olisi isompi.
Luvassa oli pienempi prosenttiosuus isommasta piirakasta -
- mikä johtaisi suurempaan palaan.
Tietyssä mielessä ei siis ollut yllätys -
- että epätasa-arvo lisääntyi.
Mutta se lisääntyi paljon odotettua enemmän.
Kun katsomme lukuja, näemme sen hyvin selvästi.
Alimmat 90 prosenttia olivat lähes pysähtyneet.
Suurin osa kasvusta oli mennyt ylimmälle 10 prosentille.
Tyypillisen amerikkalaisen talouden mediaanitulo -
- oli suurin piirtein sama kuin 25 vuotta aiemmin.
Todelliset palkat inflaatioon suhteutettuna -
- olivat 60 vuoden takaisella tasolla.
Elinajanodote oli laskenut.
Näistä näki, että talous ei ollut amerikkalaisille eduksi.
1990-luvulla amerikkalaiset pankit veivät amerikkalaista kapitalismia -
- Eurooppaan ja Aasiaan.
Kaikille kaupattiin meidän versiotamme -
- säädöstelemättömästä, vapaasta valumaefektikapitalismista.
Elämä tuntui paranevan 1990-luvulla.
Järjestelmän globalisaatio -
- laski tavaroiden hintaa tavallisille ihmisille. Sen päälle tuli luotto.
Kun luottobuumi käynnistyi, tavalliset ihmiset saivat luottoa.
Yhtäkkiä jopa köyhät ihmiset saivat luottoa.
- Voit hakea... - ...puhelimessa.
Samoin ne, joilla oli surkea luottohistoria.
Täysin väärät ihmiset saivat asuntolainaa.
Investointipankit loivat yhä eksoottisempia luottojohdannaisia -
- joilla huonot luotot kursittiin kokoon ja niiden huonous kätkettiin.
Se piti järjestelmän käynnissä, kunnes se romahti vuonna 2008.
Wall Streetillä on paniikki. Miten tässä näin kävi?
22 prosenttia asunnonomistajista ei pysty maksamaan lainojaan.
Amerikkalainen unelma on uhattuna.
...korkeammat korot...
Katsotaanpa. Viimeinen lyhennys.
37 prosentin korko per minuutti, sopimuksen ymmärtämättömyys...
Tässä on uusi kuukausieränne.
Kun annoit minulle rahat, sanoit, että maksan vasta tulevaisuudessa.
Tämä ei ole tulevaisuutta! Tämä on nyt!
Rauhoittukaa. Tämä maa pitää huolta keskiluokasta.
PAKKOHUUTOKAUPPA TÄNÄÄN
Älä ole vihainen pankeille. Annoimme johtajalle potkut.
Hän sai tuskin 50 miljoonaa.
Pankit eivät uskalla lainata toisilleen rahaa.
- Luottomarkkinat ovat jäätyneet. - Pelko kasvaa.
Oli pelko, joka oli mielestäni perusteltu -
- että luoton saatavuus katoaa, samoin mahdollisuus tehdä siirtoja -
- nostaa käteistä tai käyttää luotto-tai pankkikorttia.
Pahimmat viikot sitten vuoden 1929 romahduksen.
- Dow Jones putosi... - Japani laski lähes 10 prosenttia.
Britannian hallitus syytti USA:n pankkiireja.
Kun se alkoi purkautua, tuli huoli siitä, miten laajalle se leviää.
Olemmeko taas suuren laman partaalla?
Amerikan veronmaksajat kuulivat, että heidän rahansa muodostavat...
- ...ison tukipaketin. - Se ei saa epäonnistua.
Pankeille lainattiin 7,7 biljoonaa dollaria.
Markkinat vahvistuivat.
Uutinen nosti kurssia lähes 60 prosenttia.
- Hongkong yli 8 prosenttia... - Kurssit nousivat 15 prosenttia.
Firmat tulivat ja sanoivat:
"Antakaa 700 miljardia, tai kaikki rakastamanne muuttuu paskaksi."
Ja vastineeksi näistä rahoista, jotka eivät mitenkään ole lunnaat -
- amerikkalaiset omistavat nyt paskaa.
Romahdusta ei tapahtunut. Järjestelmä säilyi -
- ja mahdollisuus uudistaa sitä kunnolla pantiin syrjään.
Osakekurssit laskivat rajusti ja sitten nousivat rajusti.
Lisäksi varakkaat ihmiset ovat mukana osakemarkkinoilla.
He pitivät työpaikkansa ja bonuksensa.
Heidän yrityksensä eivät kärsineet.
He tienasivat enemmän osakkeiden arvonnousun ja osinkojen avulla.
Bloomberg arvioi, että pankit tienasivat tällä 13 miljardia.
Kasvua oli 39 prosenttia.
17 suurta pankkia antoi johtajilleen 1,6 miljardin dollarin bonukset.
Wall Street ja sen näkemykset olivat saaneet vallan.
Se oli hiljainen vallankaappaus.
Demokratiat ylipäänsä ovat alttiita joutua eliitin sieppaamiksi.
Elleivät muut yhteiskuntaluokat uudista sitä välillä -
- demokratia jatkaa tätä suuntaa -
- jossa valta ja varallisuus ovat yhä keskittyneemmät.
Kaikkialla maailmassa on oligarkkeja, jotka ostavat poliittista valtaa.
NÄMÄ VAALIT EIVÄT OLE MYYTÄVÄNÄ
Kun pääoma keskittyy liian vahvasti -
- se johtaa liialliseen vaikutukseen tiedotusvälineissä -
- ja niiden poliittisten kampanjoiden ja puolueiden rahoitukseen -
- jotka tukevat niitä parhaiten.
"Yksi dollari, yksi ääni" -
- on täysin vastoin demokratian "yksi ihminen, yksi ääni" -periaatetta.
Rationaalisesti ajateltuna mitä enemmän ihmisellä on -
- sitä enemmän hän olisi valmis jakamaan sen -
- mutta tutkimukset eivät viittaa tähän suuntaan.
Toimme laboratorioon vieraita kaksi kerrallaan.
Kolikko määräsi, kummasta tuli rikas ja kummasta köyhä.
Rikas pelaaja sai tuplasti enemmän rahaa.
Hän sai heittää molempia noppia, joten hän liikkui nopeammin.
Aina kulkiessaan lähtöruudun kautta hän sai 200 dollaria.
Köyhä sai vain 100 dollaria.
Epätasa-arvo oli pelaajille selvä lähes alusta asti.
Dynamiikka alkoi erottua muutamassa minuutissa.
- Montako viisisatasta sinulla on? - Vain yksi.
Oikeastiko? Minulla on kolme.
Rikas pelaaja alkoi käyttäytyä eri tavalla. Heistä tuli dominoivia.
Rikkaat söivät enemmän raksuja.
Kun he liikkuivat pelilaudalla, he olivat äänekkäämpiä.
He alkoivat paukuttaa pelilautaa nappulallaan.
Ostan koko laudan.
- He olivat selvästi töykeämpiä. - Sinulla ei ole tuohon varaa.
He alkoivat puhua siitä, miten hyvin heillä menee.
- Elämä on makeaa. - He vähättelivät muiden ahdinkoa.
Menetät kohta kaikki rahasi.
- Heiltä puuttui myötätuntoa. - Ostan sen.
Tulokset olivat yhteneväiset satojen pelaajien kesken.
He voittivat pelkästään kolikon ansiosta -
- mutta he käyttäytyivät kuin ansaitsisivat voittaa.
Tein näköjään hyviä sijoituksia.
Kysyimme muun muassa: "Miksi voitit pelin?"
Voisi kuvitella, että vastaus olisi: "Koska voitin kolikossa."
"Sain tuplasti etuja."
Mutta yksikään rikkaista pelaajista -
- ei kiittänyt menestyksestään hyvää onnea -
- jonka avulla hän sattumanvaraisesti sai pelissä hyvän lähtökohdan.
Ihmiset, jotka tuntevat ansaitsevansa oman menestyksensä -
- ovat alttiimpia asettamaan omat intressinsä muiden yläpuolelle -
- ja sabotoimaan muiden hyvinvointia saadakseen itselleen etua.
Se on melko haitallinen sosiaalinen seuraus.
Kyse ei ole rikkaista ihmisistä -
- vaan siitä, että kokemus suhteellisesta parempiosaisuudesta -
- tuntuu vaikuttavan kaikkiin samalla tavalla.
Jes! Me voitimme lotossa!
- Hyvänen aika. Mikä tuo on? - Kultainen puku.
Jouduin tappelemaan tästä kolmen räppärin kanssa.
Emme ole tällaisia. Pelkään, että raha muuttaa perhettämme.
Toivoin, että olisit hiljaa.
Kun saamme oikeasti köyhät ihmiset tuntemaan itsensä rikkaiksi -
- tulokset ovat jälleen samat.
Entiset ongelmamme ovat mennyttä. Laskut eivät huoleta meitä -
- eikä meidän tarvitse säästää. Voimme vain pitää hauskaa.
Kiinnostaako?
Voi luoja.
Tämä on ihana. Onko se veritimantti?
- Kyllä. Lapset murhasivat toisensa. - Se on ihana.
Kokemus siitä, että on muita varakkaampi, muuttuu mielessämme -
- siihen, että olemme muita parempia. Aivot käsittävät asian niin.
Kun meillä on ihmisiä, jotka ovat aina lentäneet ykkösluokassa -
- ja eläneet turvallisessa kuplassa -
- ja joilla on huviloita eri maissa, joihin he voivat muuttaa -
- mitä tapahtuu verotukselle?
Suuri osa varallisuudesta siirretään ulkomaille.
Ihmiset ja yritykset ovat vuosikymmeniä siirtäneet itsensä -
- välttyäkseen maksamasta veroja, joista heidän alaisensa hyötyvät.
Kun astut ulos suuresta IT-alan yrityksestä -
- ja kaadut, lyöt pääsi ja makaat jalkakäytävällä verilammikossa -
- sen yrityksen verot eivät ole maksaneet ambulanssia, joka tulee.
Se on kapitalismissa uusi systeemi.
Se ei voi jatkua.
Valtion täytyy saada -
- verojen kautta osansa rikkaiden tuloista.
EU on määrännyt Irlannin hallituksen -
- keräämään lähes 15 miljardia dollaria veroja Applelta.
15 miljardia on enemmän kuin Irlannin neljän vuoden leikkaukset.
Amazonin verohelpotukset ovat laittomia.
Facebook maksoi vähemmän yritysveroa kuin opettaja.
98000 yritystä ei maksa veroa.
- Rikkaat välttävät veroja. - Google, Microsoft, Facebook...
Se toimii paremmin pääomistajille kuin tavallisille ihmisille.
Etenkin suuret teknologiafirmat voivat siirtää ihmisiä ja rahoja.
Ne lentävät 10000 metriä kansallisten ongelmien yläpuolella.
Ne luovat vähemmän työpaikkoja kuin isot teollisuusfirmat ennen -
- mutta tahkovat enemmän rahaa.
On ironista, että kaikki, mikä tekee älypuhelimesta älykkään -
- Internet, GPS, kosketusnäyttöteknologia -
- luotiin verorahoillamme valtion virastoissa -
- mutta varallisuus ei virtaa takaisin ekosysteemiin.
Irlanti maksaa Google Netherlands Holding BV: lle.
- Johtuuko se verotussyistä? - Uskoakseni kyllä.
Se menee siis Google Holdings Irelandille, joka on Bermudalla?
Siinä tapauksessa voittonne menevät siis Bermudalle.
Google Alphabet ilmoitti vuonna 2015 -
- saavansa Bermudalla 15,5 miljardin dollarin voitot -
- mutta Bermudalla ei oikeasti tapahdu mitään.
Tämä on esimerkki siitä, miten valtiot varastavat toisiltaan veroja.
Toinen tapa on varallisuudenhoidon kautta.
Siinä myydään peiteyrityksiä ja numeroituja tilejä -
- joita pankkisalaisuus suojaa, rikkaille perheille.
Sitä, mitä ei voi mitata, ei voi verottaa.
Niinpä elämme tilastollisessa sumussa sen suhteen -
- kenellä on rahaa tai kiinteistöjä New Yorkissa ja Pariisissa.
Kun tarkistamme tietoja, törmäämme peiteyhtiöihin.
Veroparatiiseja vastaan taistelu on yksinkertaista.
Tarvitsemme sanktioita veronkierron sallivia alueita kohtaan -
- ja meidän on muutettava tapa, jolla laskemme veronalaiset voitot.
Esimerkiksi Apple.
Kuvitellaan, että Apple teki globaalisti 50 miljardin voitot -
- ja 10 prosenttia sen myynnistä tapahtui Ranskassa.
Ranska ilmoittaisi silloin -
- että 10 prosenttia Applen globaalista voitosta, 5 miljardia -
- tulee verottaa Ranskassa.
Systeemin hienous on se, että firmat voivat manipuloida voittomaita -
- mutta eivät asiakkaidensa sijaintia.
Niiden asiakkaat ovat Ranskassa, Saksassa, Britanniassa, USA:ssa.
Globalisaatio on avannut globaalin yhteiskunnan -
- mutta sen myötä yritykset voivat myös siirtää työpaikkoja -
- ja tienata sillä paljon rahaa.
Samalla työväenluokka ja keskiluokka, joilla meni hyvin -
- ovat menettäneet elämänlaadun ja mahdollisuudet.
Niiden hallitukset ja yritykset -
- ovat tehneet hyvin vähän, jos mitään, puuttuakseen siihen.
USA ja Eurooppa ovat globalisaation vuoksi erittäin jakautuneet.
Intia, Filippiinit ja Kiina eivät ole.
Kiinalaiset uskovat, että kova työ takaa lapsille paremman elämän.
Se on luultavasti totta, mutta Yhdysvalloissa se ei enää ole.
Jos menee Beijingiin, Shenzeniin Shanghaihin tai Guangzhouhun -
- mihin tahansa varakkaaseen kiinalaiseen kaupunkiin...
Tulot ovat Shanghaissa korkeammat kuin Portugalissa.
Siellä tapaa keskiluokkaisia kiinalaisia.
Tarkoitan globaaleja keskiluokkaisia kiinalaisia.
Se on aivan erilainen Kiina kuin se, jonka näimme 10 vuotta sitten.
Kiina on jo lähes maailman suurin talous.
Pian se tulee olemaan, mutta se on valtiokapitalistinen.
Valtiokapitalismi tarkoittaa sitä, että valtion yritykset -
- ovat talouden tärkeimpiä tekijöitä.
Ne yrittävät tienata rahaa ja rakentaa itseään -
- ja joskus kilpailla toisiaan vastaan melko kontrolloidusti.
Myös yksityiset, valtion hyväksymät firmat ovat mukana.
Valtio tukee niitä aktiivisesti, ja ne hyötyvät siitä.
Sitten on satoja miljoonia köyhiä ihmisiä.
He haluavat silti valtiokapitalismia -
- kunhan he tienaavat sen verran, että lapset pärjäävät paremmin.
Keskitulo Kiinassa 1970-luvun lopun jälkeen -
- on kasvanut noin 800 prosenttia. Se on valtava kasvu.
Mutta rikkaimman 1 prosentin tulot ovat kasvaneet 2000 prosenttia.
Se on siis maa, joka on kasvussa -
- mutta sen kasvu on erittäin epätasa-arvoista.
Kiina osoittaa, mitä vapautettu pääoma tekee tulonjaolle.
Pääomaa täytyy todella säädellä paljon tiukemmin kuin muita asioita.
Pääomamarkkinoiden vapautuksen -
- ja kaupan, tuotteiden ja palvelujen vapautuksen välillä on suuri ero.
Se oli yksi suuren laman tärkeimmistä opeista.
Moderni kapitalismi on globaalin pääoman vapaata liikkuvuutta.
Taloudellinen systeemi on muuttunut viimeisten 40 vuoden aikana.
Finanssialan osuus taloudesta on kaksinkertaistunut.
Se on luonut hitaampaa kasvua, ei nopeampaa.
Kun Adam Smith, modernin kapitalismin isä -
- ajatteli vapaita markkinoita, -
- hän eli aivan erilaisessa maailmassa.
Miksen perustaisi firmaa? Tarvitsen vain pääomaa, tukea ja idean.
Pienet ja keskisuuret perheyritykset olivat normi.
Koko kylästä ei saa kunnon hattua.
Mikä ettei? Naisten hatut! Oma firmani!
Hän uskoi, että markkinat olivat vain välikäsi.
Niiden piti tallettaa kaikkien säästöt pankkeihin -
- ja lainata ne sitten lähikampaajalle.
Se oli eräänlaista pankkialan utopiaa.
Smith ei voisi kuvitellakaan pankkia, joka on liian suuri kaatuakseen -
- tai monikansallista suuryritystä, joka tekee bisnestä 120 maassa -
- joissa kaikissa on eri säädökset. Tämä on aivan eri maailma.
Tilastot osoittavat, että vain 15 prosenttia rahasta -
- joka tulee rahoitusyrityksistä, menee tuottaviin lainoihin.
Mihin loput 85 prosenttia menevät?
Niitä vain siirretään ympäriinsä tässä suljetussa ketjussa.
Se on omaisuutta, jota ostavat ja myyvät samat ihmiset -
- joiden omaisuus vain kasvaa.
Rikkaiden on helpompaa pitää varallisuus kaukana riskeistä.
Siitä syntyy uusi sosiaalinen tarina.
On helpompaa rakentaa kiinteistö.
Ehkä osa asunnoista jää tyhjilleen -
- mutta sen arvo nousee viidessä vuodessa niin paljon -
- että firma voi istua varallisuuden päällä ja toivoa arvon nousua -
- sen sijaan, että yrittäisi tienata ottamalla riskin -
- perustamalla tehtaan tai keksimällä jotain uutta.
Jos omistaa talon, sillä tienaa paljon enemmän kuin työnteolla.
Ihmisistä on tullut kiinteistökeinottelijoita.
Se muuttaa koko asuntotilanteen täysin.
Lopulta se alkaa jakaa.
Nykyinen lännen asuntokriisi vaikuttaa erityisesti nuoriin.
Moni näkee sen sukupolvien välisenä taisteluna.
Suuret ikäluokat hyötyivät talojen ostamisesta, kun ne olivat halpoja -
- ja heillä on siksi mukava pesämuna eläkettä varten.
Nuoret eivät pysty edes vuokraamaan halvalla.
Pohjalla olevat ovat vihaisia.
Talot tienaavat enemmän kuin he, ja he joutuvat vuokraamaan ne.
Köyhät ja keskiluokkaiset voivat vain toivoa -
- että heidän kotinsa arvo nousee niin paljon -
- että se voittaa muut ongelmat, kuten eläkkeen katoamisen -
- työttömyyden tai lasten köyhyyden.
Nuoret ovat luonnostaan toiveikkaampia -
- mutta tietävät saaneensa huonommat kortit.
Miksi koulutuksen takia joutuu ottamaan 50000 puntaa velkaa?
Moni kokee jääneensä lapseksi.
Miksi fiksu 26-vuotias lankoni joutuu asumaan yhä kotona?
Sitä ihmettelevät niin hän kuin appivanhempani.
Olemme sanoneet ihmisille: "Ette ole köyhiä."
"Olette tulevia miljonäärejä. Älkää miettikö epätasa-arvoa."
"Keskittykää vain paiskimaan töitä ja juoksemaan mäkeä ylös."
Se on ironista.
Epätasa-arvoisissa yhteiskunnissa on vähemmän sosiaalista liikkuvuutta.
Tikkaiden askelmat etääntyvät.
Ne, joilla on rahaa, varmistavat pysyvänsä huipulla.
Se tekee kiipeämisestä muille vaikeampaa.
Se on nähtävissä yhä uudestaan.
Järjestelmä on viallinen. Ihmiset eivät ole tyhmiä. He tajuavat sen.
Käytännössä talous on yhä tuottavampi -
- mutta voitot menevät hyvin pienelle osalle ihmisiä.
Työpaikkojen kasvua on matalapalkka-aloilla -
- jossa työ ei ole tuottoisaa eikä kiinnostavaa.
Työvoimamarkkinat muuttuvat.
Ihmiset työllistävät yhä enemmän itse itsensä.
Yritykset eivät siis maksa enää lomarahoja eivätkä eläkkeitä -
- ja ihmisten on huolehdittava itse itsestään, jos he sairastuvat -
- tai haluavat pitää lomaa.
Kun Piketty sanoo, että kapitalismin tulevaisuus -
- on erittäin epätasa-arvoinen ja sosiaalisesti liikkumaton -
- se on jo täällä.
Amerikka tulee näkemään historian suurimman varallisuudenjaon -
- kun toisen maailmansodan jälkeen tienannut sukupolvi -
- siirtää varallisuuden lapsilleen.
Seuraava sukupolvi saa noin 12 miljardia dollaria -
- seuraavien 10 -15 vuoden aikana.
Se sijoitetaan niin, että se tuottaa lisää varallisuutta.
On hyvin todennäköistä, että perinnöstä tulee 2000-luvulla -
- yhtä tärkeä kuin 1800-luvun Englannissa ja Ranskassa.
Perintö sallii pienen osan väestöä -
- elää ylellistä elämää -
- sillä peritty varallisuus on tuloa.
Pääomakorvaus on lähes aina ollut -
- suurempi kuin talouskasvu.
Jos katsotaan 1700-lukua -
- teollisuusvallankumouden alkuvaiheita, ja vuotta 2018 -
- maailman talous on kasvanut 1,6 prosenttia vuodessa 300 vuodessa.
Se on paljon vähemmän kuin pääomakorvaus -
- joka on noin 4 -5 prosenttia.
Onko se katastrofi? Ei välttämättä.
Jos kaikki omistaisivat osan pääomasta -
- ja jos kaikilla olisi oma asunto ja eläkesäästötili -
- ei olisi paha, että pääomakorvaus on kasvua suurempi.
Ongelma on omistajuuden keskittyminen -
- ja sen myötä vallan keskittyminen yhteiskunnassa.
Se johtaa sosiaalisten hierarkioiden paluuseen -
- ja kasvaviin jännitteisiin työväen ja keskiluokan parissa.
Tutkimukset osoittavat, että teollisuusmaissa -
- kaksi kolmannesta tulee olemaan köyhempi kuin vanhempansa.
Se on valtava poliittinen trendi.
Ihmiset kaduilla alkavat saada tarpeekseen.
Hajaantukaa, tai joudumme käyttämään voimaa!
He ovat saaneet tarpeekseen epätasa-arvosta ja toivottomuudesta.
He tarttuvat lähimpään asiaan, josta voivat pitää kiinni.
Se on usein heidän identiteettinsä, etnisyytensä ja uskontonsa.
Ja he käyvät lähimmän vihollisen kimppuun.
Maahamme tulee valtavia määriä kouluttamatonta työvoimaa.
He tuovat mukanaan huumeita ja rikoksia. He ovat raiskaajia.
Massamaahanmuuton takana on islam.
Massamaahanmuuton takana on terrorismi.
Mutta se ei auta. Naapurin syyttäminen ei tee rikkaammaksi.
Aina löytyy poliitikkoja, joita houkuttaa -
- hyödyntää kasvavaa epätasa-arvoa.
Se nähtiin ennen vuotta 1914.
Pelkään 2000-luvun alkua.
Emme pysty säätelemään kansainvälistä kapitalismia -
- joten emme voi verottaa kunnolla yrityksiä ja biljonäärejä.
Sen sijaan kohdistamme vihamme maahanmuuttajiin.
Se on turvallisempaa.
Mutta ratkaistaaksemme jatkuvan epätasa-arvon nousun -
- meidän on verotettava pääomaa progressiivisesti.
Omistajuus ei myöskään voi olla ikuista.
Kun pääoma periytyy ja joka vuosi, kun sen omistaa -
- niiden, jotka omistavat paljon, täytyy antaa takaisin -
- 1, 2, 3 prosenttia tai miksei 5 tai 10, jos omistaa miljardeja.
Jos pääoman sijoittaa viisaasti ja tuottoisasti -
- voi jatkaa menestyksekästä elämää.
Mutta jos finanssimarkkinat sallivat korkean tuoton tekemättä mitään -
- se täytyy murentaa verotuksella.
Niin voimme kontrolloida pääoman keskittymistä -
- ja sitä kautta poliittista valtaa -
- sekä keskiluokan omistajuutta.
TAPAAMME JÄLLEEN
Moni ei halua keskustella vahvasta tulo-ja perintöverotuksesta -
- mutta jos emme säätele kapitalismia tällä tavoin -
- sen seuraukset ovat kaikille katastrofaaliset.
Jos ajatellaan pitkäjänteisesti -
- täytyy ajatella hevosia.
Meillä oli ennen paljon hevosia.
Hevoset olivat kriittisiä teollistumiselle ja sitten eivät.
Teolliset prosessit ovat paljon hevosia tehokkaampia.
Teknofiileille, jotka sanovat, että teknologia on aina luonut töitä -
- ja luo sen vuoksi jatkossakin, sanon:
"Teknologia on luonut työpaikkoja" -
- "niin kauan kuin on töitä, joita ihmiset voivat tehdä."
Mutta kun teknologia alkaa puuttua ihmisten perustoimintaan...
...silloin ihmisistä tulee kuin hevosia.
Se ei tarkoita, ettemme voi enää elää mielekästä elämää -
- mutta mallia on muutettava, sillä kapitalismi ei ole enää työvomaa.
Ongelma on, että tämä on tapahtumassa pian.
Kun katsomme autoja, jotka eivät tarvitse kuljettajaa...
Kuljetuspalvelut ovat muuten USA:n toiseksi suurin työllistäjä -
- kaikissa 50 osavaltiossa. Nämä työpaikat katoavat 10 vuodessa.
Meidän on siis puututtava pääomaan -
- koska muuten meillä tulee olemaan hyvin vakavia ongelmia.
Jätämme teollisen talouden ja siirrymme jälkiteolliseen talouteen.
Meidän täytyy valita, mihin tulevaisuuteen päädymme.
Meillä voi olla hyvin epätasaisesti jakautunutta varallisuutta.
Robotit voivat tehdä mitä vain -
- mutta vain pieni osa omistaa robotteja.
Niin kuin Elysiumissa: osa asuu ekologisesti suojatuilla alueilla -
- ja loput mädäntyneessä sotkussa.
Se on poliittinen ongelma.
Nykyajan haasteet tasa-arvoisen yhteiskunnan luomiseksi -
- ovat tietenkin erilaiset kuin 1900-luvulla.
Haluan korostaa, että se ei ole teknisesti mahdotonta.
Se on lähinnä poliittinen ja älyllinen haaste.
Hyvä uutinen on se, että historia antaa meille syytä optimismiin.
Jos haluamme yhtenäisen, harmonisen yhteiskunnan -
- emme saa antaa epätasa-arvon kasvaa liian suureksi.
Kannatan pääoman kontrollia ja kapitalismin ohittamista...
...demokraattisemmilla tavoilla, joihin kaikki voivat osallistua -
- ja jotka sallivat meidän nähdä itsemme 2000-luvulla.